Af Karen Hammer
hammer.karen@gmail.com
For et par år siden modtog Nivaagaard en sjælden gave: Et næsten ukendt maleri ”Mareridt” af guldaldermaleren Detlef Conrad Blunck, der engang i 1800-tallet var det store håb på Kunstakademiet. MEN han var ikke bare dygtigere og mere ta-lentfuld end mange andre, han var også anderledes sexuelt orienteret, end man dengang kunne tillade sig at være, så det endte med en udvisning af landet, en ødelagt karriere, bitterhed og forglemmelse.
Blunck blev født 1798 i Holsten. Hans far var husfoged hos grev Conrad Rantzau på Breitenburg Gods og arbejdede ganske tæt sammen med greven om godsets drift især udvidelse af godsets have og park og restaurereing af de gamle fine bygninger. Da Detlev var 10 år døde hans mor, og han kom nu i øget grad på besøg på slottet, hvor hans søster var blevet gift med grevens kammertjener. Grev Rantzau sørgede for at han allerede i 1814 kom ind på Kunstakademiet i København, og støttede ham gennem hele livet. Blunck blev historiemaler-elev af Eckersberg og især af J.L. Lund, der var påvirket af den tyske kunstnergruppe Nazarererne og dens mere romantiske stil, end de berømte elever fra Eckersbergskolens. Efter et par år i København flyttede han i 1818 til München, hvor han i 3 år studerede sammen med mere ligesindede kunstnere. Trangen til at vinde medaljer bragte ham tilbage til Kunstakademiet, hvor han vandt alle de medaljer han stillede op til og endte med i 1828 at modte den store Guldmedalje og et rejselegat til Rom.
Blunck malede mange store billeder med historiske religiøse figurer og fik megen ros. Han modtog bestillinger på portrætter og på altertavler. Kongen bestiller værker hos ham og støtter ham med to årlige indkøb, men han vil mere, han vil have store opgaver. Men hans stil er ikke rigtig in. Efter næsten 10 år i Italien, hvor han maler de pragtfulder billeder af Thorvaldsen og unge kunstnere på Osteriet i Rom, og et fornemt maleri af Thorvaldsen, bliver han nødt til at vende hjem.
I Sydeuropa var homosexualitet ikke forbudt, men det var det i Danmark. Han bliver afsløret og udvises af landet. I bitterhed engagerer han sig i 3 årskrigen på Hertugdøm-mernes side. Han og hans elev Emil Schlüter går ind i en friskare på 50 mand, der kæmper på Femern. Udstillingenj viser hans fremragende lille selvportræt som friskarer fra 1848. Når Danmark ikke længere ville have ham, så måtte han slå igen! Udstillingen viser store flotte familiemalerier fra hans senere år. Han er bragende dygtig og efterspurgt, men han savner sit danske fædreland og den anerkendelse, han fik i sine første år.
”Mareridt” er fra 1848 og det eneste erotiske maleri i hele hans store produktion. Det er grunden til at han endelig nu har fået sin første store særudstilling.
Nivaagaard
Gammel Strandvej 2, Nivå
Frem til 27. august
![](https://kunstavisen.dk/wp-content/uploads/2017/08/06d04efa142d0abc038e86c019b6406c.jpg)